Dobla respecte el 2007: presentarà 75 llistes pròpies a les eleccions municipals i donarà suport a cinc candidatures locals La Candidatura d’Unitat Popular (CUP) ha […]
![](https://cup.cat/wp-content/uploads/2023/02/acteBCN03_0-scaled.jpg)
Dobla respecte el 2007: presentarà 75 llistes pròpies a les eleccions municipals i donarà suport a cinc candidatures locals
La Candidatura d’Unitat Popular (CUP) ha presentat aquesta setmana les 75 candidatures amb les quals concorrerà a les properes eleccions municipals del 22 de maig. La CUP va presentar 35 candidatures als comicis de l’any 2007, de manera que enguany multiplicarà per dos el nombre de llistes que hi concorreran. En aquella ocasió la formació va obtenir 22 regidors.
La CUP presenta llistes en 28 comarques del Principat de Catalunya i en 2 del País Valencià. Vint-i-una d’aquestes candidatures corresponen a capitals de comarca (Girona, Santa Coloma de Farners, Banyoles, Figueres, Valls, Reus, Tarragona, Montblanc, Vilafranca del Penedès, El Vendrell, Vilanova i la Geltrú, Balaguer, Lleida, Les Borges Blanques, Mataró, Sabadell-Terrassa, Vic, Manersa, Berga, Barcelona), tot i que la CUP també plantarà batalla en ciutats amb important pes demogràfic com ara Salt, Blanes, Sitges, Badalona, l’Hospitalet o Sant Boi de Llobregat.
Per altra banda, la CUP i els seus militants també donen suport a cinc candidatures locals (CUPA d’Arbúcies, Alternativa per la Garrotxa a Olot, la CAF del Figaró, Units per Castellnou a Castellnou del Bages i Gent de Gramenet a Santa Coloma de Gramenet).
Segons en Xavi Angelergues, portaveu del Secretariat Nacional de la CUP, aquestes dades donen fe del creixement ‘ferm i pacient de la CUP, que s’ha convertit en alternativa política per a totes aquelles persones, que arreu del país, tenen voluntat de lluitar per l’assoliment de la independència i la justícia social’. ‘No presentem cap llista artificial i sense bagatge de treball previ. Cap pensar que la CUP ha servit per cohesionar experiències de lluita pel territori, pels drets socials o pels drets col·lectius i individuals; unes lluites que abans no tenien un marc organitzatiu i estratègic compartit‘, ha explicat Angelergues.